# Hematopoiesi

# La formació de les cèl·lules sanguínies

El procés pel qual es produeixen els elements formes de la sang s'anomena hematopoiesi. La vida d'alguns limfòcits pot ser de diversos anys, però d'altres cèl·lules sanguínies moren constantment i han de ser reposades. És el cas d'eritròcits i plaquetes, on el nombre es manté constant gràcies a sistemes de retroalimentació negativa. En canvi, l'abundància dels diferents tipus de leucòcits varia en resposta a la presència de microorganismes patògens i antigens .

Feedback negatiu (fins minut 4)

A la medul·la òssia vermella es localitzen les cèl·lules mare pluripotencials. Aquestes es repliquen, proliferen i es diferencien en els tipus cel·lulars que són origen de tots els elements formes de la sang.

Les cèl·lules mare pluripotencials originen altres dos tipus de cèl·lules mare, les mieloides i les limfoides. Les cèl·lules mieloides comencen a desenvolupar-se a la medula òssia vermella i donaran lloc als eritròcits, plaquetes, monòcits, neutròfils, eosinòfils i basòfils. Les cèl·lules limfoides completen el seu desenvolupament als teixits limfàtics i són l'origen dels limfòcits.

Durant l'hematopoiesi, les cèl·lules mare mieloides es diferencien en cèl·lules progenitores, que ja no poden reproduir-se i necessàriament originen elements més específics de la sang. Les cèl·lules progenitores es transformen en cèl·lules precursores o blasts, que es poden dividir i que tenen característiques distintives que les identifiquen com a una cèl·lula sanguínia determinada.

Durant la vida embrionària i fetal, el sac vitel·lí, el fetge, la melsa, el tim, els ganglis limfàtics i la medul·la òssia vermella participen, en diversos moments, en la producció dels elements formes de la sang. Després del naixement, però, només té lloc l'hematopoiesi a la medul·la òssia vermella (excepte el cas dels limfòcits). La medul·la òssia vermella està present als extrems o epífisis d'ossos llargs (per exemple húmer i fémur), en ossos plans (estern, costelles, crani), en vèrtebres i a la pelvis.

Els factors de creixement hemopoiètics regulen la diferenciació i proliferació de cèl·lules progenitores específiques. L'eritropoietina (EPO) és una hormona produïda pels ronyons i que augmenta el nombre de precursors d'eritròcits. La trombopoietina (TPO), hormona produïda al fetge, estimula la formació de plaquetes. Un tipus de citocines, unes proteïnes produïdes per cèl·lules de la medul·la òssia vermella, estimulen la formació de leucòcits.

És un tipus de regulació que produeix un efecte contrari a l'estímul inicial. Això vol dir que si algun factor dins de l'organisme es torna excessiu o insuficient, la retroalimentació negativa actuarà per a retornar a l'organisme als seus nivells normals.

substància que provoca que el sistema immunitari produeixi anticossos. Els anticossos són proteïnes del tipus globulina que són utilitzats pel sistema immune per a identificar i neutralitzar elements estranys al cos.

Les cèl·lules mare són les cèl·lules que tenen la capacitat de diferenciar-se en altres tipus cel·lulars. A partir d’un zigot es forma un embrió, constituït per cèl·lules que es van dividint fins a donar lloc als diferents teixits que formen el cos humà. Inicialment, una cèl·lula de l’embrió pot esdevenir qualsevol tipus cel·lular, però a mesura que es va dividint i adquirint característiques per a constituir algun teixit concret, perd aquesta capacitat. És a dir, deixa de ser una cèl·lula mare.

Existeixen diferents categories de cèl·lules mare: totipotents, pluripotents i multipotents.

# Aplicació clínica: usos mèdics dels factors de creixement hematopoiètics

Els factors de creixement hematopoiètics, disponibles gràcies a la tecnologia del DNA recombinant, poden ser utilitzats per a corregir els defectes en la capacitat natural del cos humà per a formar cèl·lules sanguínies. Per exemple, l'EPO recombinant és molt eficaç en el tractament de la producció disminuïda d'eritròcits que es dona en algunes malalties renals. Els factors estimulants de granulòcits i macròfags s'administren per a estimular la formació de leucòcits en pacients amb càncer que reben quimioteràpia, ja que tendeix a destruir per igual cèl·lules canceroses i de la medul·la òssia. En aquesta mateixa situació es podria subministrar trombopoietina per a prevenir la disminució de plaquetes.

L'ADN recombinant és una tecnologia que permet tallar i unir seqüències d'ADN d'interès. Les seqüències d'ADN recombinat es poden col·locar en uns vehicles anomenats vectors que transporten l'ADN cap a la cèl·lula on es transcriurà a ARN i on aquest es traduirà a una proteïna. Per exemple, es pot aÏllar un gen humà i introduir-lo en un microorganisme que, després de multiplicar-se, farà el procés de transcripció i traducció, obtenint quantitat de proteïna humana en un laboratori.

Llicenciat sota la Llicència Creative Commons Reconeixement CompartirIgual 4.0